Autor
Hajro Šabanadžović
Pozdrav, djevojko, ne baš malog nosa , ne lijepih nogu, bez očiju crnih,
bez vitkih prsta i bez plemenitih usta,
a ni govor ti nije mnogo otmjen, ti, ljubavnice propalog Forminca.
O tebi cjela provincija priča kako si lijepa i kako si zgodna? Lezbosku moju oni s tobom porede?
O kakvo glupo, bezkusno doba!
Prevod Bleki
Dani kao mjesec mladi
klize iznad snova
sve sam ti dao
bila si Princeza
pa mi nije žao
siromah postadoh
poklonih ti snove
dane kalendara
odrasla si
postala si dama
odlaziš sada
sanjiva procvjetala
ostade mi
ljepota tvoja
nevinošću obasjana
lepršaj Krhka ružo
ne osvrći se
neka ti ne bude žao
Ты, Душа моя, – косолапая,
Что болишь ты у меня,
Кровью капая?
Кровью капая, в пыль дорожную,
Не случилось бы со мной
Невозможное.
Кровью капая, в пыль дорожную,
Не случилось бы со мной
Невозможное…
Я люблю тебя – ты судьба моя,
Без тебя мне жизнь моя, –
Опостылая.
Без любви мне жить – только маяться.
Так у нас – у нас с тобой,
Получается.
Без любви мне жить – только маяться.
Так у нас – у нас с тобой,
Получается…
Ты, Душа моя, – косолапая,
Что болишь ты у меня,
Кровью капая?
Кровью капая, в пыль дорожную,
Не случилось бы со мной
Невозможное.
Без тебя мне жить – только маяться.
Так у нас – у нас с тобой,
Получается.
Ti dušo moja
Ti, moja duša – plavokosi
Što buljiš u mene,
Krv vri?
Krv vri, vatra u meni
To se meni ne dešava
Nemoguće.
Krv vri, vatra u meni
To se meni ne dešava
Nemoguće …
Volim te – ti si moja sudbina,
Bez tebe moj život –
Ne postoji
Bez ljubavi, moj život je – samo patnja
Tako je meni,u meni s tobom
Razumljivo
Bez ljubavi, moj život je – samo patnja
Tako je meni , u meni s tobom
Razumljivo
Ti, moja duša – plavokosi
Što buljiš u mene,
Krv vri?
Krv vri, vatra u meni
To se ne dešava sa mnom
Nemoguće …
Bez tebe moj život – je samo patnja
Tako je meni,u meni s tobom
Razumljivo
Blještavilo plahog jesenjeg dana
lagano zamire u mojim grudima
rađa se zima u kojoj snijeg titra
po umornoj kosi kao srebrene niti
među strunama đerđefa
Djevojčice u plavom usudu
u molitvi svojoj sanak veze
ljubav svoju snenu od mirisa
njenih djevičanskih dana zapretenih
u tragovima konca što kroz hude prste
u nepovrat nedorečenih bjegova klize
Danas je Petak 28. August / Kolovoz ove , nazočne i ibretli 2023. Godine.
Ko na priliku nam habere , da je prošlo ciglih i okruglih 239. Ovo ciglih je sasvim postojano u svemiskoj konstelaciji vremena i prostora. A i ovo je okriglo je sasvim relevatno u toj istoj postavci.
U Univerzum sve pliva, ali najbolji plivači su okrugle sferične pojavnosti.
Čak i crne rupe pripadaju tom nesagledivom konglomeratu sferičnih i okruglastih oblika koji su stvoreni i persistiraju po strogo određenim zakonima.
Većina tih pojavnosti djeluje po poznatim procesima i strogo utvđenim zakonitostima.
Jedino crne rupe imaju zagonetni smisao za bitak i dejstvo. Iako gutaju sve što im se primakne, nije jasno na kom principu djeluju i zbog čega su tako alave.
Baš čudno. Bez obzira na veličinu, bliskost ili udaljenost , sve crne rupe, velike i male se ponašju isto. Nezasito.
Što bi poete rekle:
– Nikad nadolmiti.
U prevodu:
-Nikad se ne zna zašto je to dobro.Jer ne samo da su dobre , crne rupe su nezamjenjive i nosioci života , svugdje gdje obituju.
Valjda će nam preostali 126 dana biti dostatno, a možda i neće.
Tko zna šta je zapisano u zvijezdama.
Chitarra Romana
Sotto un mondo di stelle,
Roma bella mi appare,
Solitario è il mio cuor,
Disilluso d'amor, vuol nell'ombra cantar.
Una muta Fontana
E un balcone lassù,
O chitarra romana accompagnami tu!
Suona, suona mia chitarra
Lascia piangere il mio cuore,
Senza casa e senza amore,
Mi rimani solo tu.
Se la voce è un po’ velata,
Accompagnami in Sordina,
La mia bella fornarina al balcone non c'è più.
Lungotevere dorme,
Mentre il fiume cammina,
Io lo seguo per te,
Mi trascina con se e travolge il mio cuore.
Vedo un’ ombra lontana
E una stella lassù,
O chitarra romana accompagnami tu!
(Instrumental Interlude)
Se la voce è un po’ velata,
Accompagnami in Sordina,
La mia bella fornarina al balcone non c'è più.
O chitarra romana accompagnami tu!
Rimska gitara
Ispod zvjezdanog svoda
Prikazuje mi se ljepota Rima
Usamljeno je srce moje
Razočarano u ljubav, želi pjevati u sjeni
Nijema Fontana
i jedan balkon tamo gore
O rimska gitaro prati me ti!
Sviraj, sviraj moja gitaro
Pusti moje srce da plače
Bez doma i bez ljubavi
Ostaješ mi samo ti
Ako mi je glas malo prigušen
Prati me sordinom*
Moje lijepe Fornarine* na balkonu više nema
Obala Tibera spava
Dok rijeka korača
Ja je slijedim zbog tebe
Povlači me sa sobom i odnosi moje srce
Vidim daleku sjenu
I zvijezdu tamo gore
O rimska gitaro prati me ti!
Ako mi je glas malo prigušen
Prati me sordinom
Moje lijepe Fornarine na balkonu više nema
O rimska gitaro prati me ti!
Proglašavao je da je država
marš Boga u svetu
Prema tome mesto jutarnje molitve
zauzima čitanje novina
a pojam sudbine biva istisnut
od politike
Mnogo pažnje posvetio je policiji
čiji zadaci imaju prolazni karakter
i prestaju da budu potrebni pri
višem stepenu etičkom razvitka društva
Još jedna opaska:
tiranija smešta zakone tako visoko
da nijedan građanin nije kadar
da ih pročita
Slušajući to zamišljamo nekog
ko se uzalud diže na prste
pokušavajući da dešifruje svoju sudbinu
i baš taj pravac percepcije je pogrešan
Slično je tretiranje Hegelove filozofije
kao skladišta metafora i aluzija
s fašizmom pravim draguljem te zbirke
Treba se pomiriti s tim
da su njegove izvanredne anegdote koje
prevazilaze sve
što je Gete rekao Ekermanu
zamenile poeziju
Proglašavao je da je država
marš Boga u svetu
Prema tome mesto jutarnje molitve
zauzima čitanje novina
a pojam sudbine biva istisnut
od politike
Mnogo pažnje posvetio je policiji
čiji zadaci imaju prolazni karakter
i prestaju da budu potrebni pri
višem stepenu etičkom razvitka društva
Još jedna opaska:
tiranija smešta zakone tako visoko
da nijedan građanin nije kadar
da ih pročita
Slušajući to zamišljamo nekog
ko se uzalud diže na prste
pokušavajući da dešifruje svoju sudbinu
i baš taj pravac percepcije je pogrešan
Slično je tretiranje Hegelove filozofije
kao skladišta metafora i aluzija
s fašizmom pravim draguljem te zbirke
Treba se pomiriti s tim
da su njegove izvanredne anegdote koje
prevazilaze sve
što je Gete rekao Ekermanu
zamenile poeziju
Proglašavao je da je država
marš Boga u svetu
Prema tome mesto jutarnje molitve
zauzima čitanje novina
a pojam sudbine biva istisnut
od politike
Mnogo pažnje posvetio je policiji
čiji zadaci imaju prolazni karakter
i prestaju da budu potrebni pri
višem stepenu etičkom razvitka društva
Još jedna opaska:
tiranija smešta zakone tako visoko
da nijedan građanin nije kadar
da ih pročita
Slušajući to zamišljamo nekog
ko se uzalud diže na prste
pokušavajući da dešifruje svoju sudbinu
i baš taj pravac percepcije je pogrešan
Slično je tretiranje Hegelove filozofije
kao skladišta metafora i aluzija
s fašizmom pravim draguljem te zbirke
Treba se pomiriti s tim
da su njegove izvanredne anegdote koje
prevazilaze sve
što je Gete rekao Ekermanu
zamenile poeziju
Proglašavao je da je država
marš Boga u svetu
Prema tome mesto jutarnje molitve
zauzima čitanje novina
a pojam sudbine biva istisnut
od politike
Mnogo pažnje posvetio je policiji
čiji zadaci imaju prolazni karakter
i prestaju da budu potrebni pri
višem stepenu etičkom razvitka društva
Još jedna opaska:
tiranija smešta zakone tako visoko
da nijedan građanin nije kadar
da ih pročita
Slušajući to zamišljamo nekog
ko se uzalud diže na prste
pokušavajući da dešifruje svoju sudbinu
i baš taj pravac percepcije je pogrešan
Slično je tretiranje Hegelove filozofije
kao skladišta metafora i aluzija
s fašizmom pravim draguljem te zbirke
Treba se pomiriti s tim
da su njegove izvanredne anegdote koje
prevazilaze sve
što je Gete rekao Ekermanu
zamenile poeziju